Lähdemme minuutin kuluttua. - Miehet ovat valmiina.
Alokas Laurel.
Pysytte täällä vartiossa, kunnes teidät vapautetaan vuorostanne.
Kunpa pääsisin mukaasi. Lupaathan pitää huolta itsestäsi?
Älä minusta huoli, Stan. Tulen takaisin. Me kaikki tulemme.
Hei sitten, kamu.
TARVIKKEITA
ASELEPO
PAPUJA
Senkin aivoton idiootti! Mitä yrität tehdä? Laske se alas!
Sota on sotaa ja minulla on käskyni.
Mitkä käskyt? - Vartioida tätä paikkaa.
Senkin pölkkypää. Sota loppui 20 vuotta sitten!
Ei sillä ole väliä. Kun minun käsketään tehdä jotain...
Mitä sanoit? - Sota loppui 20 vuotta sitten.
Miten aika kiitääkään. Tuntuu kuin se olisi tapahtunut eilen.
Mitä sanoit? - Kuulit kyllä.
Se selittääkin asian.
Minkä? - Täällä on ollut niin hiljaista.
Tule mukaani. Hommaan sinut takaisin kotiisi.
Sota siis loppui... No, kyllä se täällä olon voittaa.
Kiitoksia. Oletko varma siitä, että sota loppui 20 vuotta sitten?
Ehdottoman varma. Voin todistaa sen.
Jos ei ole, joku joutuu vaikeuksiin.
Olivatko munat tänä aamuna tarpeeksi kypsiä, kultaseni?
Oliko vielä muuta, kultaseni?
Melkein poltin sormeni paistaessani pekonia.
Rakkauteni valo, jokin painaa mieltäsi. Et voi huijata Oliver-muruasi.
Oliver! Et edes muista, mitä vuosi sitten tapahtui.
Kaaduin polkupyörälläni ja satutin polveni.
Ei, Oliver. Yritä miettiä. Se liittyy meihin kahteen.
Luovutan. En muista, mitä tarkoitat.
Paitsi jos se oli hääpäivämme.
Sehän se oli! Tasan vuosi sitten astuit sydämeeni.
Kuinka saatoin unohtaa?
Onnea, rouva Hardy. En tietenkään unohtanut.
Juhlimme sitä. Järjestämme kutsut.
Voi, Oliver! Olen odottanut tätä päivää niin kovasti.
Aion valmistaa meille kahdelle päivällisen, kuten vuosi sitten.
Olet kultainen. Ja minä olen lurjus. - Et ole.
Teemme mitä vain, mitä pikku sydämesi halajaa.
Syömme päivällistä kaikessa rauhassa, sitten pitelemme toisiamme kädestä -
ja kuiskailen lemmensanoja korvaasi.
Tämä on ihanaa. Ja sinä olet ihana.
Saisinko ylimääräisen dollarin viikkorahaa?
Eikö 75 senttiä päivässä riitä sinulle?
Tavallisesti, mutta tänään on erityinen päivä.
Älä kysy, mihin tarvitsen sitä. Se on yllätys.
Tietenkin. Saat 1,25 dollaria.
Vielä yksi juttu. Saanko käyttää autoa? Viivyn vain hetkisen.
Toki saat. Mutta ole varovainen ja kiiruhda heti takaisin.
Kiitos, armaani. En edes hyvästele, sokerimuruseni.
Sanon vain: "Suo anteeksi tunnin ajaksi."
Varmista, että tunti on lyhyt.
Huomenta, rva Gilbert. - Huomenta, hra Hardy.
Kaunis päivä. Kirkas ja niin päin pois. - Nyt on ihana päivä.
Tämä on minulle tärkeä päivä. On hääpäiväni, ja rva Hardyn myös.
Sepä mukavaa. Onnea. - Kiitos.
Minäkin juhlin. Hra Gilbert palaa kahden kuukauden metsästysmatkalta Afrikasta.
Hienoa! Meillä molemmilla on syytä juhlaan. Onnea.
Kiitos.
Ei hätää. Minä nostan ne.
Hei, kultaseni. Tämä on hra Hardy. Mieheni, hra Gilbert.
Päivää. Palasitte yllättäen.
Niin. Me pidimme toisiamme kädestä...
Siis kättelimme, ja lehdet putosivat hänen käsivarreltaan.
Voimme nyt nousta.
Meidän on kai parasta lähteä. Näkemiin. Oli hauska tavata.
Anteeksi. Minun virheeni. Olen pahoillani. Olkaa hyvä. Näkemiin.
Näkemiin, hra Gilbert.
Kuka tuo käärme on? - Hän on hra Hardy, naapurimme.
Tule sisään, kulta. Mukavaa, että olet kotona.
Huomenta, James. Mitä uutisia sinulla on tänä aamuna?
Eräs mies oli juoksuhaudassa 20 vuotta eikä tiennyt, että sota oli ohi.
Kuinka joku voi olla niin tyhmä? - En tiedä. Tässä on hänen kuvansa.
ALOKAS LAUREL SAA KUNNIAMAININNAN
En voi uskoa, että joku on niin tyhmä.
Kyllä voin.
Haluan ulos, kiitos.
Kiitos. - Eipä kestä.
Alas, kiitos.
SOTILASKOTI
En näe häntä juuri nyt. Mutta hän on jossain tuolla pihalla.
Kiitos.
Ollie! - Stan! Älä nouse. Istu siinä vain.
Mistä tiesit, että olen täällä? - Näin kuvasi lehdessä.
Näitkö? Miltä näytin? - Et ole muuttunut lainkaan.
Et sinäkään. Jos en olisi nähnyt sinua, en olisi tunnistanut sinua.
Onpa kiva nähdä sinua. - Niin minustakin sinua.
Oletko ikävöinyt minua? - Jo vain.
Minäkin sinua. Miten sinulla menee?
Kaikki on hyvin. Tiedätkö, että olen mennyt naimisiin?
Jopas nyt jotain! - Joo.
Kenen kanssa? Phoeben? - En.
Lulun? - En.
Camillen? - En.
Nyt tiedän. Fannyn.
Ei. Et tunne häntä. Hän on täkäläisiä.
Odotahan, kun tapaat hänet. Hän on hienoimpia naisia maan päällä.
Ja hän osaa laittaa ruokaa! - Osaako?
Vai että osaako! Odotahan, kun saat nuo jalkasi hänen ruokapöytänsä alle.
Anteeksi. Odotahan, kun saat tuon jalkasi hänen ruokapöytänsä alle -
ja upotat hampaasi isoon, paksuun, mehukkaaseen pihviin sienikastikkeella -
ja sulaneella voilla kuorrutettuihin korppuihin.
Ja seitsenkerroksisiin suklaakakkuihin, jotka uivat kermavaahdossa.
Entä pavut? - Saat papuja, jos haluat.
Saat mitä ikinä haluat.
Oli mukavaa, kun kävit. Toivottavasti tulet pian uudelleen. Minun pitää mennä.
Minne sinä menet? - Tuo on ruokakutsu. Minun pitää syödä.
Et syö tuolla. Tulet meille tapaamaan vaimoani.
Niinkö? - Ja syömään ison, mehukkaan pihvin.
Kiitos, Ollie. - Eipä kestä, Stan.
Haluan sinun tietävän, että tästä lähtien minun kotini on sinunkin kotisi.
Kiitos. - Eipä kestä.
En päästä sinua enää näkyvistäni.
Kiitos, Ollie. - Eipä kestä, Stan.
Rentouduhan nyt vain.
On todella mukavaa nähdä sinua.
Aivan kuin vanhoina, hyvinä aikoina, me kaksi yhdessä.
Veit sanat suustani.
Pidimme tosi paljon hauskaa. - Niin pidimme.
Muistatko, miten tyhmä olin? - Joo.
Olen nyt fiksumpi. - Mukava kuulla.
Odottaisitko hetken?
Mitä haluat? - Vähän vettä.
Istu sinä siinä. Minä haen vettä. - Menen vain tuon letkun luo.
Kuinka muka pääset sinne? Istu siinä vain, niin minä tuon letkun sinulle.
No niin. Ylös siitä tuolista.
Kuinka uskallat loukata ystävääni noin?
Se on kaverini tuoli ja haluan sen.
Annan sen sinulle, kun olen valmis.
Niinkö? - Kyllä vain.
Oletko valmis antamaan sen? - Tarkemmin ajatellen kyllä.
Älä rasita itseäsi, Stanley. Minä kannan sinua.
Onko olosi mukava?
Kiitos, Stanley.
Ei enää pitkä matka.
Perillä ollaan.
Onko tämä sinun autosi? - Ei, vaan vaimoni.
Se on kaunis. - Ja melkein uusi.
Siitä voi nähdä oman kuvansa.
Ei. Näin päin.
Vielä yksi.
Tulehan tänne.
Miksi et sanonut, että sinulla on kaksi jalkaa?
Et kysynyt. - Tule autoon.
Minulla on aina ollut kaksi jalkaa.
Vai fiksumpi.
Pyydä tuota Veikkoa siirtämään rekkansa.
Mene.
Ei se Veikko ole siellä. - Siirrä se sitten itse.
Paikallanne. Kiitos.
Kirjoita lehteesi, että tuo on suurin Intiassa ammuttu villikarju.
Se piti minut poissa vaimoni luota kaksi kuukautta.
Mielenkiintoista. Siihen liittyy varmasti tarina.
Siitä oli enemmän vaivaa kuin norsulaumasta.
Hevosen selässä on turvallisempaa, mutta olin maassa, kun se hyökkäsi.
Kun se tuli tarpeeksi lähelle, tähtäsin ja ammuin.
Ase oli jumissa. Siinä liippasi todella läheltä.
Mitä te teitte?
Ette uskoisi, että olen aika liukasliikkeinen. Hyppäsin sivuun.
Olitte sen tiellä. - En kauan.
Jos pitää päänsä kylmänä, kaikki menee hyvin.
Ja minä pidin pääni kylmänä. Olin kuin viilipytty.
Otin molemmat revolverini esiin ja ammuin sitä 12 kertaa.
Se taisi melkein tehdä teistä lesken?
En ole koskaan huolissani miehestäni. Hän osuu aina napakymppiin.
Mutta en ole kuten muut metsästäjät. En tuo riistaa takaisin elossa.
Tuon ne takaisin kuolleena. Palaan itse elossa.
Saitte varmaan nuo norsun torahampaatkin Intiasta.
En, vaan Afrikasta. Olin safarilla sikäläisten poikien kanssa.
Minulla oli leijona-aseeni. Se on pienempi kuin norsuase.
Kun jumbo hyökkäsi, annoin sen tuta lippaan täydeltä luoteja.
Oletteko sitä mieltä, että se häiriintyi? Se suuttui. Raivostui.
Se kiskoi viisi kuusi puuta juuriltaan. Ja hyökkäsi taas.
Laskeuduin polveni varaan, tähtäsin sitä vasempaan silmään ja ammuin.
Se taisi tehdä siitä selvän. - Nämä ovat sen hampaat.
Siitä muistuukin mieleeni. Minun pitää käydä aseliikkeessä.
Teetätän aseen erityisesti itseäni varten. Siis norsuja.
Näkemiin, kultaseni. - Näkemiin, rakas.
Hyvät herrat, suokaa anteeksi. - Kiitoksia. Mielenkiintoinen tarina.
Kuka avasi oven? - Ei kukaan. Se avautuu automaattisesti.
Mitä tarkoitat? - Näetkö tuon laatan?
Kun ajaa sen yli, ovi avautuu.
En ole ikinä nähnyt mitään tuollaista. Saanko kokeilla?
Siitä vain. Peruuta.
Aja nyt eteenpäin.
EPÄKUNNOSSA
Mitä siinä lukee? - "Epäkunnossa."
Mistä sait sen? - Löysin sen tuolta.
Eräs heppu pani sen siihen...
Meidän pitää kävellä ylös.
Missä kerroksessa asut? - Kolmannessatoista.
Aika pitkä matka. - Ei toki. Pääsemme sinne hujauksessa.
Mitä 13 kerrosta muka on?
Oletteko matkalla ylös?
Viisi. - Aivan. Ei kestä kauan.
Kuusi.
Milloin sanoit meidän tulevan sinne? - Hujauksessa.
Mikä on hujaus? - Kolme lammasvainaan hännänheilautusta.
En ajatellut, että se olisi niin kaukana. Matka on yllättävän pitkä.
Seitsemän.
Montako tarvitaan, että se tekee 13? - Kuusi.
Loistavaa. Vielä kuusi hujausta. Ei kestä kauan.
Kahdeksan. - Yhdeksän.
Meidän on parasta levähtää.
Hyvä idea.
Liikkeelle siitä. Älkää tukkiko rappukäytävää. Hopi hopi.
Kenelle kuvittelette puhuvanne? - Teille, senkin pullea nutipää.
Hymyilkää, jos nimittelette minua noin.
Jos tämä ei olisi kunniallinen rakennus, antaisin teille köniin.
Älkää antako sen estää. - Mikset vie häntä ulos?
Ulos? - Näetkö? Häntä pelottaa.
Ketä muka pelottaa? Olen valmis heti, kun te olette.
Tämä hetki sopii mainiosti. Tulkaa.
Minua ei nimitellä. Vai nutipää!
Pian ulkona tapellaan.
Hei, Ollie. - Mitä?
Mikä on nutipää? - Kerron myöhemmin.
Pian ulkona tapellaan.
Vai luulette, että unohtaisin moisen.
Autan sinua. - Ei hätää. Minä hoitelen hänet.
Se on ohitse hujauksessa.
Pian tapellaan.
Näytämme hänelle...
Jos haluatte pyytää anteeksi, tehkää se.
Mistä pyytäisin anteeksi? - Haukuitte minua pulleaksi nutipääksi.
Kukaan ei hauku minua pulleaksi nutipääksi ilman seuraamuksia.
Hyvä on. Ette ole pullea nutipää.
Parempi. - Olette puhiseva moukka.
Tuo on eri asia.
En tiedä, mitä tarkoitatte, mutta nämä ihmiset eivät voi olla väärässä.
Miksette sitten tappele ja ole hiljaa? - Varmasti tappelen. Juuri niin.
Hän haluaa tapella. Tulkaa ulos.
Saatte yhden mahdollisuuden. Jos haluatte pyytää anteeksi, tehkää se.
Hyvä on. Olen pahoillani. Anteeksi.
Tiesin, että hän on raukka.
Vai olen minä raukka?
Tappelemaan siitä.
Soittakaa ambulanssi. Tästä tulee kauheaa.
Tuolla tapellaan. Tulkaa ulos.
Mitä tapahtui? - Tappelu on ohi.
Mitä teit hänelle? - Älä sinä siitä välitä.
Miksi ehdotit tänne tulemista? Hän olisi voinut lyödä minua...
Olisimme voineet tehdä saman 10. kerroksessa.
En tiennyt, että hän aikoi...
Ollie! - Lulu! En ole nähnyt sinua aikoihin.
Muistatko Stanin? - Miten voisin unohtaa hänet?
Tapasin hänet tänään ensimmäistä kertaa 20 vuoteen.
Ei. Kaikki luulivat minun kuolleen. Eivätkö luulleetkin?
Mistä sait tietää, ettet ollut kuollut? - No, minä ajattelin...
Näin kuvani sanomalehdessä. - Joo.
Mitä sinä teet? - Vien Stanin tapaamaan vaimoani.
Vaimoasi? Oletko naimisissa?
Jo vain. Maailman hienoimman naisen kanssa.
Hän osaa laittaa ruokaa! Hän...
Ollie, saitko kirjeeni? - Minkä kirjeen?
Laitoin juuri kirjeen asuntosi oven alta. Se on tarkoitettu vain sinulle.
Mitä siinä luki? - Muistelin vanhoja.
Tule. Meidän pitää löytää se kirje.
Kun löydät sen, polta se.
Teen sen. Älä siitä huoli.
8.30.
Miksi teitte noin? - Älä häiritse.
Isä, tule tänne.
Tuo läski potkaisi palloni alakertaan.
Hei, tule tänne. - Tuleeko tappelu?
Menehän hakemaan pallo takaisin ja heti.
Minulla on kiire. - Mene jo!
Kyllä, herra.
Mene alakertaan hakemaan pallo. - Miksi minun pitää hakea se?
Minun pitää löytää se kirje. On kyse elämästä ja kuolemasta.
En halua kävellä alas... - Mene. Älä väitä vastaan.
Nopeasti.
Missä pallo on? - Ystäväni...
Käskin sinun hakea sen. - Minulla on kiireellistä...
Mene heti hakemaan se. - Kyllä. Haen sen.
Odotan tässä, kunnes tuot sen.
Jos hän luulee, että juoksen alas hakemaan pallon, hän on hullu.
Anna se pojalle, äläkä tee enää niin.
Isä! Tuo mies potkaisi minua!
Mikset pane siihen jäitä?
Tule.
Mikset sanonut, että sinulla on avain? - Et kysynyt.
Onpa sinulla nätit kalsongit. - Älä mene henkilökohtaisuuksiin.
Hra Hardy!
Niin, rva Gilbert.
Tämä kirje jätettiin vahingossa asuntooni.
Keneltä se on? - Lululta.
Eipä ole. Mistä minä tietäisin?
Ystäväni, hra Laurel, rva Gilbert. - Päivää.
Rva Gilbert on naapurini.
Hän asuu luonamme jonkin aikaa. - Mukavaa.
Miten rva Hardy voi? - Yhtä kultainen kuin aina.
Kerroin ystävälleni, miten hyvä kokki hän on.
Kuulemma yksi parhaista. Toivottavasti nautitte vierailustanne. Näkemiin.
Tule sisään.
Muru.
Kultaseni.
Armaani.
Hän on mennyt ostoksille. Hän palaa pian. Istu ja tee olosi kotoisaksi.
Sinulla on hieno kämppä. - Se on mukava.
Onko sinulla savukkeita? - En polta.
Pahastuuko vaimosi, jos poltan piippua?
Ei tietenkään. Jos jokin sopii minulle, se sopii hänellekin.
Tiedän. Mutta daamit ovat tarkkoja. - Hän ei ole. Se on yksi asia, jota...
Minkä takia sanot vaimoani daamiksi?
Hei, kulta.
Aioit palata tunnin kuluttua.
Onko tuo vaimosi? - Joo.
Luulin sinun sanoneen, että hän... - Hän laskee leikkiä. Tulehan.
Hän on maailman kovin pilailija.
Rakkaani! Sokerimuruni! Haluan esitellä sinulle ystäväni.
Älä siinä muruttele. Enkö ole kieltänyt sinua tuomasta tänne kulkuriystäviäsi?
Mutta rakas, en ole nähnyt Stania 20 vuoteen.
Minä en välitä nähdä häntä sataan vuoteen.
Nyt ei ole aika oikutella. Olen kertonut hänelle, miten loistava kokki olet.
Oletko?
Laittaisitteko minulle ison, mehukkaan pihvin? Ja seitsenkerroksisen...
Kuka sinulle sellaista kertoi? - Hän. Etkö kertonutkin?
Jos luulet, että seison kuuman lieden äärellä -
kokkaamassa kaiken maailman hunsvoteille, olet järjiltäsi.
Anteeksi. - Hunajaiseni, Stan on erilainen.
Huomaan, että on.
Äläkä sano minua hunajaiseksi.
Mikä on hunsvotti? - Vain sellainen hilavitkutin.
Älä häiritse minua!
Olisitko jo hiljaa? - Jos tuntisit hänet, pitäisit hänestä.
Kävin sotilaskodissa hakemaan hänet isolle, mehukkaalle pihville...
Tule ulos sieltä!
Ja sammuta piippu.
Näkemiin.
Olkoon tämä sinulle oppitunti. - Mikä?
Älä mene koskaan naimisiin.
Kiitos mukavasta ajasta ja nähdään myöhemmin.
Minne sinä menet? - Sotilaskotiin.
Miksi? - Haluan syötävää.
Syöt jotain täällä, vaikka minun pitäisi kokata se itse.
Se on eri juttu. - Sytytä uuni. Minä katan pöydän.
Näytämme hänelle. - Varmasti näytämme.
Et voi tehdä minulle noin.
Hei, Ollie.
Mitä? - Onko sinulla tulitikkua?
Miksi haluat sen? - Sytyttääkseni uunin.
Mene istumaan. Käyt hermoilleni. Minä sytytän sen.
Jos haluan, että jokin menee oikein, minun pitää tehdä se itse.
Hra Hardy. Mitä ihmettä tapahtui?
Kävi onnettomuus. Valmistauduin laittamaan ruokaa hra Laurelille...
Missä rva Hardy on? - Onneksi hän lähti ulos ennen tätä.
Mitä hän sanoisi, jos näkisi tämän? - Minua pelottaa ajatellakin.
Autan teitä siivoamaan. - Todella ystävällistä, rva Gilbert.
Minne sinä menit? - Luulin, että tuli maanjäristys.
Käännä kaasu pois päältä ja hae minulle lasillinen boolia. Olen hermoraunio.
Hae lasillinen rva Gilbertillekin.
Unohda koko juttu. Teen sen itse.
Niin. Jos haluat, että jokin menee oikein, teet sen itse.
Suokaa anteeksi, rva Gilbert. - Siivoamme paikan hujauksessa.
Käännä kaasu pois päältä.
Tuo laseja.
Olen todella pahoillani, rva Gilbert.
Mitäs tuosta. Vahinkoja sattuu.
Haen teille pyyhkeen. - Älkää suotta.
Menen asuntooni vaihtamaan vaatteet.
Tulen aivan pian takaisin. - Olette kovin ystävällinen.
Mitä tapahtui?
Mitäkö tapahtui?
Onko jokin vialla, rva Gilbert?
Unohdin avaimen asuntooni ja ovi on lukossa. Mitä minä teen?
Voitte varmasti lainata rva Hardyn vaatteita. Katsotaan.
Tässä, rva Gilbert. Löysin vain nämä.
Riisukaa tuo märkä leninki, tai vilustutte.
Sillä välin minä soitan alakertaan ja pyydän vara-avainta.
Kiitos. - Ei kestä. Kiitos.
Haloo.
Täällä on hra Hardy. - Päivää.
Kuinka voitte? - Hyvin, kiitos. Mukava sää.
Kaunis päivä.
Rva Gilbert unohti avaimet asuntoonsa. Järjestäisittekö vara-avaimen?
Mikä asunnon numero on? - Hetkinen.
1314.
Miksi minä järjestäisin vara-avaimen? Ei se ollut minun vikani.
Rva Gilbert, puhelin on epäkunnossa. Minun pitää noutaa avaimenne.
Teettekö sen, hra Hardy? - Kyllä. Menen hissillä.
Älä viivy kauan.
Vaimoni tulee. - Ei se mitään. Voin selittää kaiken.
Ette minun pyjamassani. Ette tunne vaimoani.
Mitä me teemme? - Meidän pitää piiloutua. Nopeasti.
Tulkaa mukaani.
Ei täällä ole piilopaikkoja. - Vaimoni tappaa minut.
Istukaa kuin tuoli. - Mitä?
Istukaa kuin tuoli. Näin. Älkää pitäkö ääntä.
Olkaa vain paikallanne.
Tulkaa nopeasti. Mennään tänne piiloon.
Mitä tapahtui? - En tiedä. Laitoimme pihvejä...
Missä se iso, lihava körilääni on? - Piilossa.
Missä? - Tuolla.
Niinkö? Ei ole kauan.
"...katsomaan isoisääni. Isoisä nauroi. Hän sanoi..."
Hei, muru. - Älä muruttele minua.
Mitä täällä on tapahtunut? Miksi autoni on rutussa?
Minäpä kerron... - Istu.
Eikä siinä kaikki. Olin poissa viisi minuuttia, ja asunto on hajalla.
Jos annat minun... - Istu!
Oletko leikkinyt sotilasta hänen kanssaan? Raadan yötä päivää -
yrittäessäni pitää elämäsi mukavana, ja löydän paikan tuhottuna.
Istu! Jos luulet minun palaavan äitini luo, olet hullu. Jään tänne...
On hölmöä riidellä noin...
En minä riitelisi. Ja kaikki vain siksi, että tulin tänne.
Ei se ole minun vikani. On hölmöä riidellä noin.
Mistä te riitelette? En ole sanonut mitään.
Haluatte, että lähden. Jään miten pitkäksi aikaa tahansa.
Tuo on hölmöintä, mitä olen kuullut.
Annoin sinulle 1,25 dollaria.
Hölmöintä, mitä olen kuullut.
Kunpa lopettaisitte riitelyn. Se on hölmöintä, mitä olen...
En ole koskaan kuullut vastaavaa.
Nouse ja heti. - Kaunis lieteni! Mitä tapahtui?
Istu! - Nouse!
Nouse heti paikalla! Ylös siitä!
Mutta hän käski... - En välitä.
Jos haluan istua, niin istun.
Voin tehdä niin kuin haluan, koska hän sanoi, että saan istua...
Iso typerys.
Kaunis kotini! - Nopeasti tänne arkkuun.
Kuules nyt.
Istu ja kuuntele minua! Minä...
Olen saanut tarpeekseni. - Kuinka uskallat?
Minä lähden vaihteeksi. Enkä mene kotiin äidin luo.
Suo anteeksi. Tule, Stan.
Hetkinen vain. Minne luulet meneväsi?
Olen pakannut vaatteeni ja lähden Honoluluun.
Kuka pani sen ajatuksen päähäsi?
Stan. Hän sanoi, että minun pitää päästä täältä pois ja matka tekisi hyvää.
Eikö sinulle riitä kotini tuhoaminen? Haluatko viedä miehenikin?
Minä hoitelen sinut.
Tuleeko tappelu? - Hetkinen vain. Et lähde minnekään.
Mitä nyt? Mitä täällä tapahtuu? - Minäpä kerron.
Tuo liero yrittää rikkoa perheonneni, mutta minä hoitelen hänet.
Soitan poliisille. He saavat viedä hänet takaisin sotilaskotiin.
Vai olet sinä kodinrikkoja?
Näytät hepulta, joka rikkoo mielellään muiden koteja.
Tiedättekö, mitä minä tekisin, jos joku tulisi minun ja vaimoni väliin?
Noutaisin uskollisen aseeni ja räjäyttäisin hänet taivaan tuuliin.
Ei tämä ole minun vikani. Hän toi minut tänne syömään isoa, mehukasta pihviä...
Unohda se. Mitä tapahtui?
Hänellä on arkussa tyttö, eikä hän halua vaimonsa tietävän.
Miksi kerroit sen hänelle? - Hän kysyi.
Kun vaimo on poissa, rotat hyppivät pöydällä.
Miksi tuot heitä omaan kotiisi? Naurettavaa.
Tulkaa mukaani.
Tiedän, missä on paljon vaaleaverikköjä.
Miksi luulette minun käyvän Borneossa?
Voit lähteä joskus mukaan. Sinä myös.
Päivää. Aioin vain...
Vaimoni!
En voi ampua aina ohi!